АОХАРУ И ОРЪЖИЯТА
Още си същото диво псе.
Масамуне не те е тренирал както трябва.
Ще те убия.
"Този не става за турнира"
Е, Юкимура, как е Масамуне?
Наздраве! - Масамуне, какво става?
По-щастлив си от обикновено.
Толкова ли си личи? - Определено.
Един от отбора ми ще си взима собствено оръжие.
Пак ли игрите за оцеляване? Нали си имаш мен?
Или се тревожиш, че той няма да избере правилно?
Не.
По-скоро си мисля, че много ще му хареса да избира.
Просто си знам.
Никаква точност. Момче, много си зле.
Момиче съм!
Последното си беше близо. - Пропускът си е пропуск.
Какво му става?
Прекалено е зле за някой, който Мацуока би искал.
Наистина не ми върви с мишени.
И не само това!
Ако дори с това не можеш, G3 отпада напълно.
Стига ни толкова. - Чакай!
Още не съм чак толкова добър,
но няма да мога да погледна Мацуока и Юкимура, ако се откажа сега!
Не си уцелил нито веднъж? - Смехория.
Ще ми се подиграват!
Дай ми някакъв друг тип тест!
И Юкимура ли?
Не ми се ще да вярвам,
но тоя май наистина е новакът на Toy Gun Gun.
Хубаво…
Ето.
Но това е G3 SAS… Минах ли?
Не. Пет минути.
Ще тичам наоколо без оръжие.
Ти ще ме стреляш с това. Ще бъде като игра на гоненица.
Ако ти свършат патроните
или не успееш да ме убиеш за 5 минути, губиш.
Ако успееш, оръжието ще бъде твое.
Чакай малко… - Какво, няма достатъчно време?
Пространството не е голямо. - Искам и ти да носиш оръжие.
Не мога да си позволя да стрелям по невъоръжени.
Справедливостта…
Справедливост? О, разбирам.
Обзалагам се, че никога не би измамил опонент.
Той е справедливо и честно хлапе.
Хубаво. Ще ползвам автомат.
Наистина?
Да, ще стрелям безмилостно, когато видя възможност.
Благодаря!
Закъсал си го, Мацуока.
Този не го бива за турнира.
Колко още ще ме държиш?
Прощавай. Просто самозащита.
Нали знаеш… Матсун не принадлежи на теб!
Побъркан идиот! - Както винаги си малко откачен.
Ако продължаваш така…
Ще отворя новата игра, която си взел.
Виждаш ли? Късам опаковката.
Свиня проклета!
Не, недей… - Добре, съжалявам. Ето си ти ги.
Копеле! Идиот!
Той ми опетни камшика, Матсун!
Вие всъщност си имате нов съотборник, а?
Иначе ще пропуснете пак, ако сте само двамата.
Изискването на "Топ Гън" е отборът да е поне от трима.
Затова досега не ви търсеха. Липсвахте ми.
Ти си голям безсрамник. Вината беше ваша.
Заради вас бяхме двама. - Какво, наистина?
Нищо лошо не направихме.
Просто прекалено честните хора
не стават за турнира.
8, 9, 10. Минаха 10 секунди! Тръгвам!
Форматът е различен, но пак е същата игра.
Ще гледам да се забавлявам.
Там!
Това изстрелва цяла поредица куршуми…
25 изстрела в секунда. Направо плюе куршуми като…
Лазерно оръжие!
Велико! С това дори аз имам шанс за победа!
Перфектно е като за мен. Трябва да го имам.
Значи трябва да бия.
Вече стреля. Но още не се прицелва добре.
Може да съм само един търговец,
но се вижда, че с тези умения, няма да оцелее и секунда.
Какво означава това? От хлапето ли идва?
Не, съмнявам се.
Отборът победител на турнира получава много привилегии.
А и титлата "Най-добри в Япония"
е най-голямата чест и надежда за ентусиастите.
Но Матсун не е като другите. За него това е просто титла.
Истинската му цел е да ви бие всичките.
И затова ви трябва някой нов. Напредвате ли в търсенето?
Вече имаме един. - Сериозно?
Какъв е? Ветеран? - Не. Започна преди месец.
Добре ли стреля? - Направо отвратително.
Не ми трябват симпатиите ти. - Защо сте го взели тогава?
Кое е това момче?
Ужасно неточен е, но играта му не спира да ме изумява.
Що за инстинкт е това? И…
Но аз не тичах безцелно наоколо. Само минута.
Почти свършихме.
Ако не осъзнаеш слабостите си, губиш, Тачибана Хотару.
Дори с лазер не мога да уцеля, като само натискам спусъка.
Трябва да го приближа.
Кафяви куршуми… Тези ги използвам аз.
Тези по пода бяха бели… Не, чакай.
Ако всички тези кафяви са от мен, значи…
Дали… Знаех си!
Мога да стрелям безспирно,
но така ще губя амуниции много по-бързо.
Не, чакай. Той се движи малко по-странно от преди.
Сякаш прави всичко нарочно. Възможно ли е…
Ще ме изчака да свърша патроните?
Така ще загубя. Не бива да ги пилея.
Сега не стреля. Забеляза ли? Много добре.
Но играта почти свърши.
Не исках да ползвам това, но не е нужно да свършваме на равен.
Все пак…
Да, от другата страна на стената е.
Дори да се затича към мен сега, пак няма да ме сгащи.
Пет секунди. Свърши се.
Вярно е, че не стреля добре и е инатчия,
а и настоява за глупавата си справедливост…
Но тези неща го водят напред.
Така се бори за целите си и срещу противниците си.
Инстинктите му са това, което го прави победител.
Ето това е… скритият ни коз.
Намерих те.
Проклятие, това чувство!
Чувствал съм го и на бойното поле.
Истинската кръвожадност!
Намерих те.
Съжалявам! Онзи изстрел ме накара да изпусна стоката ти!
Ще платя за… Чакай, имам само 1000 йени…
Какво е това хлапе? Не, че не го бива…
Той си е направо чудовище!
Хей, какво има? Ръката си ли нарани?
Загубих, по дяволите!
Но отдавна не бях играл. Беше си забавно.
Хванах се на измамата ти. Имам доста да уча.
Благодаря ти.
Бих искал да играем пак, ако имаме възможност.
Това хлапе…
Довиждане! - Почакай, Тачибана Хотару.
Имам си оръжие!
Браво, Тачибана. Знаех си, че ще успееш.
Юкимура, ти си дошъл. - Да отпразнуваме с тази игра.
20000 йени е! - Аз ли трябва да платя? Не я искам!
Онзи отиде ли си? - Кога…
Не успях да му благодаря. Юкимура, ти срещна ли го?
Изглеждаше много мил. - Никого не съм виждал тук.
Освен един много неприятен де.
Някой друг ли е влизал?
Тези хиляда са за теста. - И дано да е за последно.
Какво? Тези хиляда са били само за теста?
На никого не казвай. Само малцина знаят за това правило.
Тайна?
Матсун от началото настояваше да получиш оръжието си така.
Затова ми е дал парите и бланката.
Проклятие! През цялото време Мацуока ме е водил за носа!
Но се забавлява, нали?
Да!
Това не е MP5. Мислех, че него ще избереш.
Един Мидори ми препоръча това. - Какво?
Изненадах се колко е лесно за използване.
Каза ли, че знае всичко?
Юкимура? - Да, онзи е прав.
Добро оръжие е.
Сигурен е в победата си, независимо от оръжието на Тачибана.
Затова му е препоръчал най-доброто.
Мразя го.
Мидори!
Дойдох да те взема. Скачай.
Казах ти, че не се возя на гумата на колелото.
Пък е и забранено. - Аз нямам книжка…
Тогава си вземи.
Значи и днес ми отказва…
Случило ли се е нещо?
В по-добро настроение си от обикновено.
Възможно е.
Намерих си една интересна играчка, това е.
Има предвид ново протеже.
Така…
Турнирът ме вълнува все повече, Фуджимон.
Да! Но можеше да ми кажеш, че ще ходиш до Ечизен.
Не се дели, Мидори! Макар че аз… - Извинявай, Фуджимон, но аз паднах.
Фуджимон!
Вижте колко много хора!
Първата ми среща от завръщането ми в Toy Gun Gun!
Обещавам, че ще се представя добре!
Вълнуваш се повече от обикновено.
Здрасти, Мацуока. Нямам търпение за играта ни днес.
Капитан Сагара, радвам се да те видя.
Момиче…
Днес ще се делим на червени и жълти отбори.
Аз ще водя червените, ти можеш ли да поемеш жълтите?
Да, разбира се.
Най-накрая се започва. Вече ми е притеснено.
Но вече не съм това, което бях.
Все пак вече си имам свое си оръжие!
Нямам търпение да почна да стрелям! - Какъв порив!
Този ли ви е новият? - Да. Бива го, нали?
Дебютът ми ще е запомнящ се и много страховит!
Ще им покажа една подсилена Тачибана!
Приготвяйте се.
Защо останах в безопасната зона?
Нека обясня какво точно се случи…
Уцелиха ме за по-малко от минута след началото.
Уцелен!
Сигурно ви е трудно да схванете, но умрях, още преди да тръгна.
Как можаха да ме убият толкова бързо?!
Вече отстраниха един от Toy Gun Gun.
Да бе! Нали бяха достатъчно добри за турнира?
Вярно е…
Ха, че тоя си е аматьор.
Сигурно го държат само за да получат поканата.
Не, чакай! Не полудявай все още. Не още…
Хотару, идвай.
Време е за следващата игра. - Добре!
Този път ще…
Уцелен! Уцелен! Уцелен!
Следващата игра започва след 5 минути.
Този път… - Ела с мен.
Добре. - До турнира остават 2 седмици.
Дойдохме да работим върху уменията ти.
Това е началото, нали?
Да. - Тогава какво ти стана изведнъж?
Целят те веднага щом почне играта!
Твърде много разчиташ на ентусиазма и инстинкта!
И не се контролираш, когато стреляш!
Момичетата може и да стрелят по съотборници, но ти си момче!
Съжалявам.
Пък и съм си момиче.
Целил съм преди.
Късметът на новака.
Прекалено си самоуверен, защото си донякъде атлетичен.
Просто не мислиш.
Така няма да стигнеш до турнира, аматьорче.
Чист аматьор си е.
Просто исках да изиграя първата си игра с Гоемон добре.
Гоемон? Кой е пък този?
Що за въпрос? Гоемон G3.
Заедно, Гоемон и аз, ще свалим хиляди врагове!
Какво? - Казва се така заради онова G3?
Тъпо! Що за име?!
Е, да… - Не е чак толкова смешно!
И не си в позиция да ме критикуваш! - Какво каза?
Твоите нали се казват Цубуан и Кошиан?
Сладки имена са! - Всъщност са ужасни.
Нищичко не можеш да уцелиш.
Всяко оръжие е загубено в ръцете ти! - Моля?
Не беше нужно да го казваш така… - Сега схващаш, нали?
В следващата игра ще мълчиш и ще ме следваш.
Какво имаш предвид? - Точно каквото казвам.
Работата в екип е важна. - Но…
Някога постигал ли си нещо сам?
Не. Ти си аматьор, който не се разбира от нищо.
Ще следваш моите инструкции.
Сигурно са го взели само за да получат поканата.
Почакай.
Сигурен съм, че работата в екип е част от играта,
но всеки в отбора си има свое място, нали?
Ако се постарая… - Пак не разбираш.
Не можеш да си мислиш, че в битката ще можеш да се оправиш сам.
Да, ако слушаш Матсун, би могъл… - Не.
Абсолютно не. Да мълча и да следвам?
И как това ни прави екип?
Така Мацуока по-скоро става диктатор.
Тачибана… - Ще дам всичко от себе си.
Ти си арогантен, а не аз!
Чуй, Масамуне…
Ще го кажа само веднъж, така че слушай добре.
Не ставай прекалено арогантен.
Все пак си само…
Какво направих?
Съжалявам, просто се ядосах… - Хубаво.
Ела. - Мацуока? Нататък е…
Мацуока? Жълтите трябва да чакат ей там.
Да, знам. - Мацуока…
Той иска да е в твоя отбор. Наглеждай го.
Добре, нямам против. - Извинявай, че е толкова внезапно.
Мацуока! - Гледай да се постараеш.
О, не! Направо е бесен!
Добре ли е?
Хей, не е лошо понякога да се отделиш от отбора.
Да се забавляваме.
Дай да ти сложим червена лента. - Добре…
Не, не, не! Хич не е на добре.
Начало на играта!
Дали не ме изгониха от Toy Gun Gun?
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015
Ядосах Мацуока и той ме сложи при противниците!
Може да се окаже забавно. Да се забавляваме!
Капитан Сагара…
Няма нищо по-лошо от това да се караме помежду си.
Някои неща се научават само по този начин.
Какво значи това?
Следва: "Не искам да напускам отбора!"
Наистина започва да става забавно. - Капитан Сагара…